Undskyld? Undskyld, er toget forsinket?
- Hej, jeg er vikaren. - Mr Mahoney er nede ad gangen.
- Undskyld, er De mr Mahoney? - Ja.
Jeg er vikaren Janice... Fra Permanent Temps.
- Undskyld forsinkelsen. Toget var... - Hvilken størrelse bruger du?
- Small. - Small, siger den forsinkede pige.
Tag den på.
Ser du den her dør? Låsen er i stykker. Den er ulåst.
Det er lige meget. Det er bare et tomt skab.
Ja.
Tom. De kan ikke lave den før i morgen, så du skal stå her.
Hvis nogen vimser omkring hernede-
- skal du sørge for, at de ikke åbner døren.
Vær som en målmand. Bloker. Er du med?
- Jakken er alt for stor... - Ja.
Hvis du var kommet til tiden, havde du fået en small.
- Undskyld. - Det er lige meget.
Ingen kommer herned.
Kom i sving.
En billet, tak.
- Hallo? - Du er sent på den.
- Til hvad? - Tim, ingen stylter her, sagde vi.
- Sent på den til hvad? - Til min arbejdsfest.
- Det har du ikke sagt noget om. - Jo, det har jeg.
- Skal jeg med? - Ja.
Pis.
Jeg sagde, alle ville have jakkesæt på. Kan du ikke tage huen af?
Hej.
- Jeg har brugt min bonus allerede. - Har du gjort det igen?
S-Class 500, sort, læder, fuldt udstyr.
Kanon. En smuk bil.
- Kan jeg få en whiskey, tak? - Han har klædt sig fint på.
Jeg har købt nyt plasma-tv. 50 tommer, fuld HD, surround - hele molevitten.
- Har du set porno på det? - Ja, en dulle med en superlille thong.
Bumserne i røven er så store. Så pirrende i HD.
- Der er en dame her. - Okay, makker.
- 50 tommer. Hvad kostede det? - 3000.
Laver du gas? 3000 for et tv? Har du aldrig hørt om bøger?
- Nej, dem havde vi ikke på Harvard. - Må jeg tale med dig, Tim?
- Pauline, hvem er fyren? - Han laver bare sjov.
Nej, jeg laver ikke sjov.
- Har du sminke på halsen? - Ja, sølvsminke.
- Fyren har sminke på. - Farvel.
Vi må tale sammen, Janice.
Oprigtig talt så synes jeg ikke, at det går så godt.
- Hvad mener du? - Vi har fået mange klager.
- Hvilke klager? - Klager. Folk er ikke tilfredse.
Skal jeg læse nogle af dem? Lad mig se...
"Hun virker forvirret og uinteresseret."
"Hun er uengageret og distræt."
"Nogle gange minder hun om en stavemaskine. Hvad betyder det?
Vi prøver at lancere os som hårdt arbejdende og pålidelige mennesker.
- Jeg er pålidelig, George. - Lad mig tale ud.
Ja, du er en sød person, men du har ingen personlig charme.
- Hvad mener du? - Hvad mener jeg?
- Har du set Three's Company? - Tv-serien?
Janet, bofællen, ikke? Hun er et eksempel på det jeg taler om.
Hun har en masse karisma. Folk vil se hende igen og igen.
Derfor har serien gået så længe. Jeg ser hende hver aften.
Så du vil have, at jeg skal være mere som Janet?
Jo, for i virkeligheden siger jeg, at du er fyret.
Det er det, jeg siger. Du er fyret.
Okay.
Jeg ringer angående jobannoncen i avisen. Virkelig?
Okay, tak.
- Har du et sekund, Janice? - Ja, Craig.
- Huslejen skal betales den første. - Det ved jeg godt.
Gør du? Din husleje kommer som regel den 20. og det går ikke.
- Nej, jeg beklager. Jeg prøver. - Det er svære tider.
Der er visse ting, vi må efterleve.
Hvorfor skal huslejen betales den første? Sådan er det bare.
Nogen opfandt måneder og en anden husleje.
Så bestemte nogen, at det skal betales den første.
- Jeg beklager, hvis det lyder hårdt. - Nej, jeg finder ud af det.
- Tak. - Okay.
- Det var her... - Hal.
Der.
Hej, Hal Baker. Jeg har et indslag i nyhederne: "Manden på gaden".
Er du interesseret i at blive interviewet?
Hallo? Nå, ja, man skal... - Giv mig lidt penge.
Interesseret?
Okay. Her, ring til mig. Tak.
Jeg har en god nyhed. Hør her.
En fyr kom forbi i dag, det gik trægt, men pyt med det...
Det vigtige er... Jeg skal være med i tv.
Hørte du det? Jeg skal være med i tv.
- Jeg troede, at du hadede tv. - Ja, men ikke den her slags tv.
- Hvilken slags? - Det er oplysende tv. Nyhederne.
Nå, okay.
Du prøver at tøjle din begejstring, Pauline.
- Hvordan går det, Mark? - Tim... Du er helt sølvfarvet.
Jeg går derover.
Hvad laver din bror her?
Jeg forlader dig, Tim.
- Hvad? Kommer du tilbage? - Nej.
Forlader du mig? Hvor er din kuffert?
- Jeg behøver ingen. Det er ingen film. - Jeg forstår ikke.
Jeg er træt af det her, Tim. Jeg er træt af robotten.
- Jeg er træt af kampen. - Den er en del af kunsten.
- Van Gogh solgte aldrig et maleri. - Tim, du er ikke Van Gogh.
Jeg siger ikke, at jeg er kunstner, men folk har kaldt mig det.
Ved du hvad? Jeg må have en kuffert.
Hvis den ligner en and og opfører sig som en and, så er det en and.
- Hvad? - Jeg er en and.
Siger den kvæk, har svømmefødder og fjer, så er det en and.
Hvad taler du om? Jeg prøver at tale om os.
Jeg taler om at forlade dig og du taler om ænder.
- Jeg troede, at du troede på mig. - Jeg har aldrig troet på dig.
Jeg sætter mig i bilen.
- Hej, makker. - Hvad fanden foregår der?
Må jeg give dig et råd? Jeg kan rigtig godt lide dig.
Ved du, hvad jeg ser, når jeg ser på dig? Du er 30 plus, fattig-
- min søster forlader dig, du har ingen rigtig fremtid.
Ved du, hvorfor det er? Det skal jeg fortælle dig.
Det er ikke meningen, at folk skal leve sådan her.
Du har malet dig som en metalmand.
Der er en grund til, at folk står op og sidder i bilkøer. De skal arbejde.
Det er en del af livet. Sådan har det altid været. Du er bonde.
Selvom du ikke kan lide det, så er du det og du må pløje markerne.
- Hvilke marker? - Du ved, hvad jeg taler om.
Tror du, at jeg vil sidde på et kontor hele dagen?
Nej, for fanden da. Men jeg gør det. Og hvorfor?
Har du hørt sangen "Have you heard about the lonesome loser"?
- En suveræn sang. - Du kan ende som den fyr.
Du er en bonde. Pløj markerne.
Hvor er du, Janice? Kommer du forbi? Et øjeblik.
Ja. Vi har ikke mere dip.
Janice, hørte du det? Vi har ikke mere dip.
Jeg vidste ikke, at du talte med mig.
Jeg troede, at du talte med nogen til festen.
Jeg taler til dig. Jeg ringede til dig. Hører du overhovedet efter?
Vi har ingen dip til chipsene. Vi har ikke mere dip.
- Okay, beklager. - Vær ikke det. Kom med noget dip.
- Jeg betaler dig. Du kommer, ikke? - Jo, jeg kommer.
Godt, bare tag dip med...
- Hvorfor ringede du på? - Det ved jeg ikke.
Du skal bare gå ind.
- Har du dip med? - Hej, Janice.
- Du må høre Larrys historie. - Jeg kommer nu.
- Der er en, du skal møde. - Hvad? Nej, jeg vil ikke møde nogen.
- Jeg havde ikke tænkt mig at blive. - Det er okay. Der er han.
- Nu går vi. - Jeg mener det.
- Kom nu. Tag jakken af. - Hold op.
Doug. Det her er min søster, som jeg fortalte om.
- Hej, Jills søster. - Okay, hav det sjovt.
- Hej, jeg er Doug Duncan. - Hej, jeg er Janice.
Sikken fin sweater. Er det uld?
- Det ved jeg ikke. - Den føles sådan.
Klør den? Jeg havde en uldsweater, som virkelig kløede.
Det var lige før, jeg tog den på, da jeg fløj første klasse til London.
Jeg er forfatter. Man flyver vist på første klasse til signeringer.
Heldigvis tog jeg den ikke på, for da jeg kom frem tog jeg direkte-
- til et interview hos BBC.
- British Broadcasting Company. - Okay.
- Hvad laver du? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal svare.
Corporation, undskyld. British Broadcasting Corporation.
Det tog tre timer. Hvis jeg havde haft uldsweater på, havde det kløet.
Det må ikke klø foran kameraet. Det går slet ikke.
Har du nogle hobbyer? Jeg kan lide at hjælpe børn...
Hjælpe blinde børn med at bygge en kirke.
Beboerne på sydsiden vader rundt i kloakvand-
- efter et rør gik på hjørnet af Washington Boulevard og Main Street.
Myndighederne har lukket dele af byen for at løse problemet.
Vejene kan forblive lukkede over nytår.
Det bliver svært for mange. Over til Hal Baker, vores mand på gaden.
- I dag er han i studiet. Hal. - Det stemmer, John.
En del har set min gæst på gaden og undret sig over, hvem det er.
Han hedder Tim Tucker og er kendt som den store mekaniske mand.
Hej, Tim. Sikken flot dragt.
Tak, jeg har udviklet den i årenes løb.
Hvorfor valgte du at begynde med den her robotting?
Hvorfor jeg valgte det? Det var tilfældigvis mit talent.
- Interessant. - Og jeg føler...
...at jeg måske bidrager til at gøre folks liv lidt sjovere.
- Hvad mener du? - Det moderne liv er fremmedgørende.
Det kan føles som om man ubevist går igennem det... som en robot.
Man kan føle sig fortabt.
Jeg vil have, at folk skal vide, at de ikke er skøre.
Alle jer der ser med nu - I er ikke skøre. Det er livet, der er skørt.
Hvis I ser en stor mekanisk mand gå ned ad gaden-
- kan det måske sætte alt i perspektiv.
Ved du, hvad du burde tilføje? Breakdancing.
Som "the wave". Kan du den?
- Nej, den laver jeg ikke. - Du ved, hvad jeg mener, "the wave"?
- Ja, men jeg laver den ikke. - Jeg kunne moonwalke før.
Se ham nu.
Det er ikke det jeg prøver at formidle. Jeg gør ikke sådan noget.
Hvorfor ikke? Det er sjovt.
Er vi færdige?
Hej, Jill. Jeg mangler et sted at bo noget tid.
- Er du blevet smidt ud? - Ja, det kan man godt sige.
- Hvor ringer du fra? - En telefonboks.
Jeg har prøvet at ringe til dig. Hvad er der sket med din mobil?
- Den blev lukket. - Hvordan skete det?
- Jeg har det svært lige nu. - Hvorfor det, Janice?
- Jeg mangler et sted at bo lidt tid. - Du kan bo her. Vi henter dig i morgen.
Okay, tak.
Hej, jeg så dig i tv.
Hej. Jeg så dig i tv.
Jeg føler mig som de mennesker, du talte om.
Som om jeg blev født ind i verden og det forventes at jeg ved, hvad jeg gør.
Som om jeg skulle vide, hvad det handler om. Det gør jeg ikke.
Jeg føler mig bare... fortabt.
Nå, men tak.
Ved I, at Bianca Jones og Lee Dermot har slået op?
Ved I, hvem der mere har slået op?
Joe Lorrie og Ashley Seib.
Okay.
Jeg henter mere kaffe.
Vi har noget til dig... en lille velkomstgave.
- Du vil rigtig godt kunne lide den. - Den sejeste gave.
- Hvad er det? - Der er kun en af slagsen.
- Helt unik. - Hvad er det?
- Gæt. - Hvad?
- Du kan sikkert ikke, men prøv. - Okay, I vil have, at jeg gætter.
- Er det en hat? - En hat?
- Jeg ved det ikke. - Helt klart ikke en hat.
- Hvorfor gættede du det? - Aner det ikke. Du bad mig gætte.
For en gangs skyld kan du tage dig selv seriøst.
Dit liv er kaotisk og du gættede på en hat?
- Jeg er seriøs. - Vi giver hende den bare.
- Okay, giv hende den. - Luk øjnene.
Okay...
Det er den her.
- Åh, en bog. - Ja, Doug Duncan. Husker du ham?
- Ja. - Jeg renser hans tænder, Janice.
Han ville have, at du fik den. Han har signeret den. Åbn den.
Hvad står der?
"Kære Janice, skal vi diskutere den over en middag? Doug Duncan"
- Er det ikke fantastisk? - Du må gå ud med ham.
Absolut. Det her er svaret. Han er fantastisk.
Han lærer dig at konversere. Det er du ikke så god til.
- Der er en åbning i rengøringen. - Rengøringen?
Gør burene rene, tag skraldet ud. Ungerne smider popcorn, du rydder op.
- Er kulden et problem? - Nej, jeg er vant til det.
Godt. Du må desværre også gøre toiletterne rene.
Det føles som om mit liv kun handler om det lige nu.
Trist at høre. Vi må skaffe dig en uniform og en moppe, så er du klar.
- Godt at møde dig. - I lige måde.
Undskyld mig?
- Undskyld mig? - Okay.
- Arbejder du her? - Om jeg arbejder her?
Nej, jeg er fange her.
- Hvad? - Et mislykket menneske.
Det er det de kalder udstillingen.
- Jeg leder efter personalekontoret. - Jeg leder efter min mønt.
Den vej efter aberne til højre. Du kan ikke overse det.
Tak.
Vent...
Godt, du er overkvalificeret, men hvis du er desperat, får du jobbet.
- Jeg er desperat. - Udmærket.
- Kun en. - Hej.
Se det sugerør.
Tak.
- Hej. - Hej.
Jeg tror, at jeg så dig i går, da jeg rensede springvandet.
- Ja. Har de lukket dig ud? - Nej, jeg flygtede.
- Så du fik jobbet. - Ja.
- Hvad laver du? - Sælger plastgorillaer og vindruejuice.
Ja, dem har jeg samlet mange op af.
Forhåbentlig er det bare midlertidigt, indtil jeg ved, hvad jeg skal.
Jeg forstår.
- Det er deprimerende, ikke? - Hvad mener du?
Mennesket har udviklet sig i over en milliard år.
Ud af sumpen rejste vi os, opdagede ilden, byggede husly, opfandt hjulet.
Hvorfor? Så du kan sælge vindruegorillaer?
Jeg vil ikke se det sådan.
Undskyld.
Bare rolig. Du er ikke den eneste, der prøver at få styr på livet.
- "Hvordan man har vindende..." ...vindende samtaler.
Vindende samtaler? Okay.
- Er det sådan en vi har nu? - Jeg fik den af min søster.
- Er den god? - Det ved jeg ikke.
Jeg skal ud med forfatteren, så jeg måtte hellere læse den.
Okay... jeg må tilbage til sliddet.
- Vi ses, Janice. - Vi ses.
Pas på isbjørne.
Hvad er der i gorillaerne? En sukkerdrik?
- Vindruejuice. - Vil du have en vindruejuice, skat?
- Kun en. Hvad bliver det? - Seks dollars.
Wow. Kun en.
Tak. - Nej, vent lidt.
Vent lidt. Det her er ikke vindruejuice.
- Er det ikke? - Nej, vindruesaft. Pengene tilbage.
- Må jeg få den, far? - Nej. Der er for meget sukker i.
- Helt ærligt, din lurendrejer. - Hvor har du hørt det?
- Tusind tak. - Det må du undskylde.
Få dog et liv.
Hvad laver du her? Jeg har travlt med at arrangere et cateringjob.
- Jeg kan gøre det, George. - Nej, hold nu op, Janice.
Giv mig ikke dårlig samvittighed. Det her job er ikke for dig.
- Jeg skal betale huslejen, George. - Det må vi alle sammen.
- Vi... Hvad er der galt med dig? - Ingenting.
- Hvorfor gør du det med munden? - Jeg skal bare betale husleje.
- Dine tænder falder ud af munden. - Jeg ved ikke, hvad der sker, George.
Dine tænder falder ud af munden.
Godmorgen, Janice.
Du mangler et sted.
- Hvad? - Du mangler et sted.
- Hvor? - Jeg lavede bare sjov.
Hvad? Hvad manglede jeg?
Nej, jeg lavede bare sjov.
Nå, ja. Jeg manglede et sted. Det var sjovt.
- Jeg ved ikke... - Jo, det var hysterisk sjovt.
- Han prikkede til aben. - Hvad?
Fyren der. Hvad ville han sige, hvis nogen gjorde det mod ham?
- Det vil jeg finde ud af. - Halløj! - Hvad?
- Prik ikke aben. - Slap af. Jeg gør ham ikke fortræd.
- Jeg så, at du gjorde det. - Nej. Pæn hue.
- Jo, hvad hvis nogen prikkede til dig? - Vil du gøre det?
- Nej, men jeg vil gøre det. - Det kunne du sikkert tænke dig.
Sådan. Kan du lide det? Kan du det?
- Kom så, Janice! - Kan du lide det?
- Prik ikke aben.
Er du okay?
- Han prikkede de små. - Ja. Godt gået.
Prik ikke aben!
Så du det? Han flippede ud. Du tog den ud af min hånd.
Han flippede totalt ud. "Prik ikke aben".
- Bliver vi fyret? Det klarer jeg ikke. - Der sker ingenting.
- De må lave indhegningen om. - Sig det til hende.
Okay... For det første er I et pokkers godt sikkerhedshold.
- For det andet... - Fyr mig, hvis du skal fyre nogen.
- Det var mig, der begyndte. - Jeg vil ikke fyre nogen.
Jeg er glad for, at I hjalp aben.
I fremtiden ringer I efter vagterne, okay?
- Okay. - Udmærket.
Jeg tror, at Janice har et forslag.
Fortæl det, du fortalte mig.
Hvad er det?
Okay. Sådan som indhegningen er-
- så kommer folk helt op til rækværket, hvor aberne sover.
Hvis vi flytter det eller planter træer og giver aberne mere uforstyrrethed-
- så bliver det bedre. Når folk ser en sovende abe, råber de ad den.
Nogle folk er idioter. Vi må beskytte dyrene bedre.
- Især ungerne. - Jeg vidste ikke, at de var så udsatte.
- Det er helt åbent. - Så må vi ordne det.
Jeg kontakter den ansvarlige. Tak, Janice.
Selv tak.
Godt.
Webster definerer "konversation" som en oral udveksling af idéer-
- meninger og observationer.
Hej, jeg er Doug Duncan, og mange tak for-
- at jeg må være jeres guide gennem konversationens rige.
Er I klar til at begynde rejsen? Kanon!
Tak. For at føre en meningsfuld konversation må man have hvad?
Hvad må man have?
Et behov for at tale.
For at have det, så må man have noget at sige.
Hvor finder man det? Hvor er de ting, man skal sige?
I din overdimensionerede håndtaske? Det tror jeg ikke.
Lad mig lige se.
Hvad med den her flotte mand? Hvad hedder du?
Okay, Toby. Vil du være frivillig i et eksperiment jeg skal lave i dag?
- Ja. - Det siger du nu, men bare vent.
Jeg laver sjov. Kom her, Toby. Har du været på date?
- Et par gange. - Okay, hvad talte I om?
Ting. Forskellige ting.
"Ting. Forskellige ting"? Det lyder fascinerende.
Det er derfor, du er her i dag. For at lære den retoriske kunst.
Forestil jer, at jeg er en smuk kvinde.
Og mig og Toby er på date. Hvad vil du tale om, Toby?
- Kom nu! - Jeg ved det ikke.
Sæt dig ned. Regel nr. 1. Bland kortene til din egen fordel.
Hvis du ikke ved, hvad du skal tale om, så tal om dig selv.
FORTSÆT MED AT TALE!
- Hvordan går det? - Godt. Tak.
Hej, Doug.
- Det her kan blive så skørt. - Du havde helt ret deroppe.
- Du var virkelig god. - Tak, det værdsætter jeg virkelig.
- Hej, Janice. - Hej, Doug.
- Har du haft tid til at læse min bog? - Ja, den er god.
Jeg har kun læst en lille del, men det var godt.
- Okay, middagstilbuddet står ved magt. - Okay.
- I morgen aften? - I morgen aften?
- Ja, det vil hun rigtig gerne. - Fantastisk. Wow!
I kan føre nogle vindende samtaler.
- Pligten kalder. - Tak for billetterne.
Du var super...
Hvem har vi her? Åh, Toby. Jeg blev imponeret af din udvikling i aften.
- Doug er perfekt for dig. - Perfekt.
Du har holdt pause i dit liv i så mange år. Det er tid til at trykke på "play".
Hvordan er ordsproget om de to typer mennesker?
Der er to typer mennesker i verden...
Det er noget med... Pyt med det.
Der er to typer og man vil ikke blive den forkerte type.
- Vi prøver bare at hjælpe dig. - Vi er på dit hold.
Holdet som betaler regningerne.
Janice! Hej.
- Du glemte din bog i pauselokalet. - Tak.
Jeg nåede ikke at læse den, men jeg så forfatterens billede og han...
- Han ligner en flødebolle, ikke? - Jo.
Jeg er ked af, hvis jeg blev lidt Charles Darwin i det arktiske hus.
- Det sludder om sumpen og ilden... - Det var ikke noget sludder.
- På en måde. - Det var fornuftigt nok.
Det synes jeg. Jeg har ingen anelse om, hvad jeg laver.
Jeg aner det simpelthen ikke.
- Jeg aner det ikke. - Det samme her.
Jeg taler om mit liv. Jeg vil ikke sælge vindruejuice-
- eller gå ud med flødebollen. - Hvorfor gør du det så?
- Hvad mener du? - Hvorfor sælge vindruejuicegorillaer?
Hvad skal jeg ellers gøre? Jeg må have et job.
Jeg forstår.
Og jeg...
Jeg bor hos min søster lige nu, og hun vil have, at jeg flytter.
"Hvad arbejder du med, Janice? Hvad er dine interesser?"
"Hvad gør du med dit liv? Hvor vil du hen med det?"
- Ja, du lyder som min søster. - Og ligesom min kæreste.
- Okay. - Ja.
- Det er sjovt. - Ja.
- Nå, men... - Folk er mærkelige.
Ja, det er de.
- Nå, men vi ses i morgen. - Okay, cool.
Min ekskæreste, mente jeg.
- Hvad? - Det var min ekskæreste, jeg talte om.
- Okay, jeg tænkte ikke engang... - Det er okay.
Jeg tænkte bare... Okay.
- Der er hun jo. - Hej.
- Lad mig åbne døren. - Tak.
Jeg har skrevet bøger om det meste.
Bare vælg et emne. Kom nu, vælg et emne.
- Hvad mener du? - Bare vælg et emne.
Diæter, samtaler, helbred, drømme, rejser. Vælg et emne?
- Drømme. - Okay, hvad vil du vide om drømme?
Jeg valgte bare et emne.
Underbevidstheden fortæller bevidstheden, hvad den må vide.
Fortæl om din seneste drøm.
Jeg vil ikke dømme dig. Bare fortæl om din seneste drøm.
Jeg var til en jobsamtale og jeg begyndte at tabe mine tænder.
- Hvad? - Jeg tabte tænderne i drømmen.
Du må være skør. Jeg laver sjov. Men det lyder forskruet.
Køb min bog om drømme, så får du opklaret alt, hvad du vil vide.
Hvad skal vi spise?
De har cheesecake.
Der er også den her æske under sengen med breve.
- Den her æske. - Tak.
- Mangler du en sko? - Ja. Tak.
Jeg tror, at der er nogle bøger.
- Jeg vil sige undskyld. - For hvad? Det behøver du ikke.
Fordi jeg sagde, at jeg aldrig har troet på dig.
- Nå, det. - Det var groft og du må undskylde.
Det gør ikke noget. Jeg holder alligevel op med det.
- Ingen forstår det. - Tim, du må ikke holde op. Hvad?
Nej.
En værdiløst talent. Jeg er ikke pianist eller kunstner.
- Det har ingen værdi. - Jeg var sur, da jeg sagde det.
Jeg tror ikke, at det er sandt.
Jeg ved, at du vil udvikle det...
...til noget større. Du kan ikke se, hvad du kan opnå.
Du sætter aldrig det pres på dig selv.
Det er så pragtfuldt ved dig.
- Du må virkelig undskylde. - For hvad?
Fordi jeg skuffede dig og ikke var nok.
Tim, du skuffede mig ikke.
Jeg tror, at vi voksede fra hinanden.
Men jeg vil gerne være din ven.
Man må komme ind i samtalen. Man kan ikke bare banke på døren.
Man må buse lige ind. Tænk, at jeg fortæller dig det her.
Jeg plejede at være elendig til at konversere. Ja, mig!
Jeg kunne tale om vejret og den slags.
Men når det handlede om at udtrykke mine følelser-
- satte ordene sig fast i halsregionen.
Men ikke længere. Når jeg vil have noget, kommer ordene straks.
For eksempel... Ja, jeg ved ikke...
Hvis jeg ville kysse dig, ville jeg sige: "Du, jeg vil kysse dig".
Bare lige sådan. Men jeg siger det ikke på en restaurant. Mærkeligt.
Jeg vil ikke heller ikke virke fremfusende.
Men jeg kan sige det når som helst. Vær forberedt på det.
Lad os se, hvilke desserter de har.
En whiskey.
Jeg har podcastet. Jeg har twitter.
Jeg har skrevet en bog om... Vent, min jakke.
- Tim. - Hej, Janice.
- Hvad laver du her? - Jeg tager bare en drink.
Vil... du holde mig med selskab?
Jeg lagde min jakke i et fad. Den har fået en steaksauce-plet.
- Doug, min ven Tim. - Hvad så, makker? Sej hue.
Tak, makker.
- Okay. - Vi ses på jobbet i morgen, ikke?
- Okay. - Cool.
- Hej, Tim. - Hej, Janice. Hvordan går det?
- Godt, hvad med dig? - Godt, jeg ser på pingvinerne.
Jeg elsker dem.
- Så... - Det var mærkeligt i aftes.
- Det var forfatterfyren, ikke? - Jo, det var ham.
- Vi hang bare ud. - Ja, ja.
Vi burde hænge ud.
- Hvem? - Dig og mig.
- Okay. - Snart. Er du fri i morgen aften?
- Vil du med til en fest? - Ja.
Godt.
Se lige den der.
- Hej, søster. - Hej.
- Prøv niveau syv. - Nej, det her er fint.
Som du vil.
- Hvad er der? - Jeg har en god nyhed.
- Jeg tror, at du bliver glad. - Hvad er nyheden?
Doug udspurgte Brian om dig. Han kunne vist lide daten.
Han inviterer os alle på middag torsdag aften og du siger ikke nej.
- Hvad laver du? Jill! - Du må brænde. Doug kan lide slanke.
Godt at se dig. Der er hun.
Tillykke med fødselsdagen. Hvor er du smuk. Det her er Janice.
- Hej. - Hej. Jeg har hørt en masse om dig.
- Har du det? - Helt fantastisk.
- Hvad så? Godt at se dig. - Hvad så, Tim?
- Det her er min ven. - Jeg er Wesley.
- Jeg er Janice. - Du skal have de her.
Skal jeg have dem? Okay.
Jeg tager et billede. Det bliver sejt.
- Han er en god fotograf. - Det er godt.
Tak, alle sammen. Jeg er så glad for, at I kom.
I er de bedste venner, man kan drømme om.
I er som min familie. Det lyder lidt søgt, men det er sandt.
Jeg vil også takke min pragtfulde mand, Wesley.
Han har altid støttet mig og fået mig til at føle mig elsket.
Det er sandt, hvad man siger...
Det kræver kun en person, kun en person-
- for at man skal føle sig speciel og føle samhørighed.
Lad os spise noget kage!
- Jeg troede, at han talte med dig. - Nej, han talte åbenbart med dig.
- Jeg svarede ikke. - Han stod der som en stalker.
Meget tæt på.
- Er du født her? - Nej, jeg er født i Wyoming.
Jeg har hørt, at der er smukt.
Det har jeg også. Jeg husker intet, for jeg måtte flytte, da jeg var lille.
- Måtte du flytte? - Ja, jeg er adopteret.
- Okay, hvordan var det? - At være adopteret?
Det var mærkeligt, for min lillesøster, Jill, er ikke adopteret.
Det føles lidt... Det er fint nu.
Da jeg var syv, ville jeg vokse op og flytte.
Jeg troede, at blive voksen var det samme som at få nye tænder.
Jeg læste, at man kunne binde et stykke snor om tanden-
- og binde det fast i en dør og smække døren i, så tanden røg ud.
- Jeg prøvede det. - Tabte du tanden?
Nej... jeg fik døren i hovedet og måtte have tre sting.
- Pis. Må jeg se? - Lige der.
- Jeg kan se det. - Ovenover øjenbrynet. Ser du det?
Ja, jeg ser det. Jeg kan lide det.
Det får dig til at se rå ud. Som om du har banket nogen.
Min far lærte mig at sige: "Du skulle se døren."
Det er en typisk farjoke.
Nogle gange drømmer jeg om, at jeg taber tænderne.
Seriøst? Det har jeg lige drømt. Jeg blev vildt bange.
Bare rolig. Folk drømmer det hele tiden.
- Ved du, hvad den betyder? - Man tygger og bider med tænderne.
De er kraftfulde.
Hvis man taber dem, føler man sig magtløs.
- Okay. - Jeg drømmer det tit.
Ved du, hvad der hjælper mod det? Æbletærte.
- Virkelig? - Ja, man føler sig... utrolig stærk.
- Lad os dele en. - Vil du dele en hel tærte?
Vil du det? - Undskyld. Kan vi få en hel tærte?
Kan vi få den hele? Tak. Den ser pragtfuld ud.
- Tusind tak. - Hun gav dig en hel tærte.
Ja. Gå til den.
Kom ind.
- Vil du have en øl? - Ja.
- Jeg kan lide din lejlighed. - Tak. Huslejen er fastfrosset.
Så de prøver at smide mig ud.
- Det trækker lidt. Fryser du? - Nej.
- Skål. - Skål.
- Hvor har du fået den fra? - Jeg fandt den.
- Den er så lille. - Jeg synes, at den ligner mig.
- Synes du det? - Ja.
- Nej, du er pænere. - Hvad med nu?
- Stadig pænere. - Synes du det?
Jeg synes, at du er fantastisk.
For du er ægte.
Du lader ikke som om du har styr på alt, som alle andre.
Du er ægte. Du er oprigtig og du lægger mærke til ting.
Du er opmærksom... ligesom aberne.
Når jeg ser på dig...
...ser jeg dig.
Jeg ser dig.
Jeg synes bare, at du er fantastisk.
- Tak. - Jeg mener det.
Jeg havde droppet jobbet i zoo, hvis du ikke havde arbejdet der.
- Tak. - Du skal ikke takke mig.
- Dater du samtalefyren? - Nej.
- Gør du ikke? - Dater ham? Nej.
Jeg ville bare høre. Man kan jo aldrig vide.
Jeg ville spørge dig...
Er du stødt på den der store mekaniske mand?
Jeg vil kysse dig.
- Hvad? - Jeg vil kysse dig.
Okay.
Jobbet i zoo er det bedste, der nogensinde er sket for mig.
Jeg glæder mig altid til at se dig.
Ved du hvad? Vi må helt klart hænge mere ud.
Ja, ikke? Det ville jeg gerne.
- Kan du lide stumfilm? - Stumfilm? Jeg elsker dem.
- De viser stumfilm i kunstbiografen. - Jeg har været der.
Vil du med fredag aften?
- Dig og mig? - Ja.
Jeg kan spørge min søster og hendes mand, om de vil med.
Skal jeg allerede møde din søster?
Wow. Det begynder at blive alvorligt.
- Jeg tænkte bare... - Det lyder fint.
- Det behøver ikke blive seriøst. - Det er fint. Jeg kan lide det.
- Kan du det? - Ja, med dig.
Hej.
- Sonia. Kan jeg tale med dig? - Ja.
Hvad er der?
- Jeg kan ikke lide mit job. - Kan du ikke?
- Jeg vil ikke sælge juice. - Hvilket job vil du have?
Et hvor jeg kan tænke og tage beslutninger.
- Du sagde, at jeg var overkvalificeret. - Ja, det sagde jeg.
- Er der sket noget? - Ja.
- Ja, der er sket en masse. - Det er tydeligt.
- Hvad med koordinatorsassistent? - Det klarer jeg.
Godt. Så gør du det.
Tak.
- Et øjeblik. - Janice. - Jill. Ved du hvad?
Vi går klokken seks. Vi skal spise middag med Doug.
Du har ikke glemt det, vel? Klokken seks.
Hej. Undskyld, det var bare min søster.
Det vigtigste er ikke at vegetere. Prøv at konversere.
Ja, men det er anderledes for fyre.
- Nej, det er det ikke. - Jo, kvinder er mere forsigtige.
- Det afhænger af kvinden. - Touché.
- Hvad synes du, Janice? - Hun er ikke så erfaren.
- Ikke sandt, Janice? Lytter du? - Egentlig ikke.
Jeg sagde bare, at du ikke har haft så mange kærester.
Undskyld, jeg skal på toilettet.
Okay.
Der er en god vinbar længere nede ad gaden. En godnatdrink?
- Det lyder fantastisk. - Ja, men Janice siger sikkert nej.
Ved I hvad? Jeg kan sikkert overtale hende.
Gå i forvejen. Jeg venter på hende og så følges vi derhen.
- Kanon. Det er lige rundt om hjørnet. - Kanon. Fantastisk.
- Hvor er de henne? - Ved du hvad?
De tager en godnatdrink. Hvis du ikke har lyst til det, kan vi...
- Det lyder fint. - Ja, okay. Cool.
- Det er køligt, hva'? - Ja, det er fint.
Jeg kunne...
Ja.
Se den der skøre robotfyr.
Bling-bleep, blat-blurt. Før mig til din leder.
Åh, det var rart.
Doug. Hold op.
- Hvad? Føler du ikke vibrationerne? - Nej.
Du vil slappe af.
- Sonia, har du set Tim? - Tim? Nej, han er ikke kommet i dag.
Hvor mærkeligt.
Assisterende indhegningskoordinator. Det er fantastisk.
- Godt gået. - Hvad for noget arbejdstøj får du?
Sikkert bukser... Hvor er din ven?
- Han kommer. - Filmen begynder snart.
Skal I se filmen? Den begynder nu.
- De starter filmen nu. - Ja, ja.
Kom nu.
Kom nu, Tim.
Jeg tror, at jeg ringer til Doug.
Doug, det er Jill.
Doug, ja. Hej, tak fordi du kom. Hun er virkelig depri.
- Det er fint nok. - Hun bliver så glad for at se dig.
Janice, se, hvem der er her. Doug.
Hvad laver du... - Hvad laver han her?
Vær ikke grov. Han kom for at se dig.
- Av, Janice. - Hendes zoo-kollega kom ikke.
Men hun bliver god igen. - Ikke sandt, Janice?
- Hvad laver du? Du er mærkelig. - Du må føle, at du opnår noget.
Ja, eller yoga.
- Hun må have en ny indstilling. - Jeg har skrevet om positive tanker.
Hvad gang jeg læser det, får jeg det så godt.
Det er lige, hvad hun behøver. Du må læse hans bog.
Nej, Jill. Jeg behøver ikke hans forbandede bog.
- Jeg behøver ikke en skid. - Okay.
Stop, okay? Stop!
Stop med bøgerne, de idiotiske dates og råd. Jeg behøver dem ikke.
- Jeg vil ikke have noget af det. - Hvad vil du så?
- Jeg prøver bare at hjælpe. - Det gør du ikke. Forstår du ikke det?
Du sårer mig. Forstår du ikke, at du sårer mig?
- Du burde virkelig læse bogen. - Hold op med at anstrenge dig, Doug.
- Janice... - Han kører løs.
Slap nu af, alle sammen. Lad os give dem et øjeblik alene.
- Hvorfor er du altid så mærkelig? - Hold op med at tale sådan, Jill.
Det er mig, som er storesøster. Jeg er din storesøster.
Men du taler altid ned til mig.
Det gør du, Jill. Du siger, hvad jeg mangler-
- og hvad jeg gør forkert, hele tiden!
Jeg vil ikke have det samme som dig, Jill.
- Jeg vil ikke have det samme som dig. - Hvad vil du så, Jill?
- Hvad? - Det ved jeg faktisk ikke.
Hvorfor skal jeg vide det? Er det universets skæbne, at jeg skal det?
Hvorfor skal jeg være noget? Er det ikke nok, at jeg er mig selv?
- Kan I dæmpe jer lidt? - Undskyld.
Janice.
Jeg er urolig for dig.
Det føles som om du har det svært og jeg vil hjælpe dig.
Så vær min lillesøster. Kan du være det?
- Ja. - Tak.
- Lige nu behøver jeg en søster. - Okay.
Jeg tror, at jeg...
Hvad? Du kan fortælle mig det, Janice.
Jeg tror, at jeg er forelsket i ham.
- Hvem? - Tim.
Og jeg forstår ikke... Han skulle have været her.
Det ved jeg godt.
Jeg er ked af det, Janice.
- Kom, vi går hjem. - Jeg vil ikke gå hjem.
- Vil du ikke? - Nej, jeg skammer mig virkelig.
- Jeg vil ikke se fyrene. - Okay.
Jeg vil være alene lidt.
- Er du sikker? - Ja.
Okay, jeg tager mig af fyrene.
Hej, kan du huske mig?
Står du bare her hele aftenen?
Jeg har ingen småpenge, ellers havde du fået dem.
Må jeg spørge dig om en ting?
I tv sagde du noget om, at mennesker føler sig fortabt.
Føler du det? For nogle gange føler jeg mig...
Nogle gange føler jeg mig usynlig.
For nylig hørte jeg en sige, at der kun kræver en person...
...for at man skal føle samhørighed og at man er speciel.
Jeg tror, at det er sandt.
Jeg ved det, for det følte jeg.
Forleden var jeg ude med min kollega.
Jeg arbejder i zoo.
Nå, men... det var kun en aften-
- men... det føltes anderledes.
Og nu er det indviklet.
Tim?
- Hej. - Godt endelig at møde dig.
Jeg tror, at man kan flytte på udsigtsrummet. Det giver mere plads.
Og måske lidt mere beplantning her.
Godt, Janice. Tak.
Hele det her. Vi vil åbne hele området op.
Vi får et ekstra hegn derovre.
Jill, kom ind til byen og mød os. Vi skal i teatret senere.
Jeg leder efter Tim lige nu.
Der er han. Giv mig besked.
Flaget på banen.
En samtale er som en fodboldkamp, ikke?
Man har en, to, tre, fire perioder.
Og hvis man virkelig er heldig, hvad får man så?
Hvad får man så?
Man får overtid.
Hvis man skal få overtid, kan man ikke brænde sine jokes i første periode.
Man må vente på halvlege eller som jeg siger slutningen af middagen.
Når det bliver lidt stift og kedeligt, så kommer man med sin bedste joke.
Eller endnu bedre, en historie. Det er lige meget, om den er sand.
Det vigtige er, at man når til overtid. Der sker al det sjove.
Den her fyr ved, hvad jeg taler om. Touchdown.